Життя серед руїн: ЗМІ розповіли, чому деякі українці відмовляються кидати прифронтові міста
- Автор
- Дата публікації
- Автор
- 1282
![Для деяких українців дім – це дім. Навіть якщо там немає вікон, або стін](https://telegraf.com.ua/static/storage/thumbs/428x240/d/97/db6ae52b-e586ec8937367a7d10b17aae89b0697d.jpg?v=5121_1)
Для багатьох людей необхідність кидати власноруч збудований дім та їхати у невідомість – стрес, сильніший за російські обстріли
Попри щоденні варварські обстріли російськими терористами прифронтових міст та селищ в Україні, та оголошену там евакуацію у цих населених пунктах ще залишається багато цивільних, які мешкають у напівзруйнованих будинках та зі своєрідним фаталізмом намагаються якось вижити. Переважна більшість з таких людей – пенсіонери, які категорично відмовляються від евакуації попри всі прохання, накази та загрозу загибелі.
Про це пише американське видання The New York Times. Журналісти газети поспілкувалися з деякими такими людьми та пишуть, що мотиви залишатися серед напівруїн у всіх різні.
Дуже часто люди просто не хочуть полишати будинки, які будували власноруч – навіть попри те, що у будинках не вистачає вікон, а іноді навіть цілих стін. Вони все життя мріяли зустріти старість саме у своїй оселі.
"Я прожив тут 60 років і не відмовлюся від цього. Якщо ви 10 років будували свій будинок своїми руками, ви просто не можете його кинути", – сказав журналістам мешканець одного з прифронтових міст, 82-річний Василь Зайченко.
Ще одна категорія людей – це ті, хто не може покинути поховання близьких. Зазвичай такі люди вже поховали своїх родичів та тепер мають тільки одне бажання – після смерті бути похованими разом із ними.
"Я пообіцяла одній дуже дорогій людині, що не залишу його одного. Я не зможу вибачитися перед ним, якщо не дотримаю свого слова", – пояснила 57-річна Галина Безсмертна, в якої у 2021 році помер онук.
Нарешті, є категорія людей, які нажахані необхідністю їхати у невідомість, жити серед незнайомих значно більше, аніж російськими снарядами та ракетами. Для таких людей кудись перебиратися, обживатися у новому місці – стрес, більший за щоденні удари терористів. Тому такі люди залишаються там, де вони живуть.
При цьому, як зазначають журналісти, мешканці прифронтових населених пунктів повністю забезпечені пенсійними та іншими соціальними виплатами від України. Гроші в цих людей є, тож вони просто чекають кінця війни, або ж загибелі від російських атак.
Раніше "Телеграф" писав, що в окупантів новий дедлайн для захоплення Авдіївки. Вони хочуть встигнути до президентських виборів у РФ.